Škoda Felicia
Škoda Felicia - Slansky okruh - 2023 [4K]
V únoru 1959 se krátce vyráběná dvoudveřová Škoda 450 podrobila stejné modernizaci jako výchozí tudory o měsíc dříve. Pohledný kabriolet tedy dostal novou lichoběžníkovou nápravu s vinutými pružinami místo příčného listového pera, teleskopickými tlumiči a příčným zkrutným stabilizátorem. A v souvislosti s touto modifikací i nové jméno: Felicia, interně typ 994. Název byl odvozen z latinského „felicitas“ (štěstí).
Zvenčí se první modely od starších a vzácnějších čtyřistapadesátek příliš nelišily. Boční lišty na předních blatnících zdobily patřičné nápisy, „žraločí“ maska chladiče byla jinak shodná s posledními exempláři starší řady, kterých se stihlo zrodit pouze 1.010. Felicia ale dostala modernější palubní desku, trojice přístrojů v čele se středovým velkým rychloměrem už se nenacházela v samostatné kapličce, byla plně integrována. Změnil se také vnitřek „budíků“, bílý podklad s černými čísly vystřídala opačná kombinace. Uzavíratelnou odkládací schránku před spolujezdcem měly už 450.
Čtyřdobý zážehový kapalinou chlazený řadový čtyřválec s rozvodem OHV podélně v přídi zůstal totožný. Škodovácká klasika objemu 1089 cm3 dávala díky dvěma spádovým karburátorům Jikov 32 SOPb rovných 50 koní, tedy 36,8 kW v 5500 otáčkách. Točivý moment vrcholil hodnotou 74,5 N.m při 3500 min-1. Normované údaje na desetiny nepředstavovaly tenkrát nic neobvyklého.
Chladicí systém dostal přetlakovou zátku, rekonstrukcí prošla i čtyřstupňová přímo řazená převodovka a listové pero zadní nápravy, stále příčné, bylo zesíleno. Základ podvozku s rozvorem 2,39 m nadále tvořil vpředu rozvidlený páteřový nástavný rám s centrální rourou doplněnou o příčníky. Minimálně 930 kg těžká (nebo lehká?) Felicia jela 130 km/h při devítilitrové spotřebě benzinu, používala samozřejmě na všech kolech bubnové brzdy. Standardní třicetilitrová nádrž ale vyžadovala častější návštěvy čerpacích stanic.
Auta klasické koncepce s textilními střechami měřila na délku 4065 mm, byla 1600 mm široká a 1380 mm vysoká. Dal se na ně koupit i bílý laminátový hardtop. Plátno s ním bylo zaměnitelné, při jeho výrobě v Kovoně Karviná byl použit nástřik směsi sklolaminátových vláken s plnivem do formy. Pevná střecha, která vážila pouhých 27 kg, umožňovala celoroční provoz. Z dnešního pohledu se to zdá být absurdní, ale půvabný kabriolet sportovního střihu mnohdy sloužil jako rodinné auto, i když na zadní lavici mnoho místa nebylo, pořád šlo o uspořádání 2+2. Nebyl to tedy roadster, jak se mnohdy mylně uvádí... Autodružstvo v Praze 10 v Ruské ulici dokonce později nabízelo méně půvabnou tmavou střechu z kovu (samozřejmě i pro starší vozy) a úpravu zadních míst, takže v inzerci označovalo „svou“ Felicii jako „čtyřsedadlovou“. Je nutno tento údaj brát s rezervou... Do zavazadelníku se sice vešlo 320 l, ale muselo se pamatovat na nižší užitečnou hmotnost 300 kg.
V únoru 1959 se krátce vyráběná dvoudveřová Škoda 450 podrobila stejné modernizaci jako výchozí tudory o měsíc dříve. Pohledný kabriolet tedy dostal novou lichoběžníkovou nápravu s vinutými pružinami místo příčného listového pera, teleskopickými tlumiči a příčným zkrutným stabilizátorem. A v souvislosti s touto modifikací i nové jméno: Felicia, interně typ 994. Název byl odvozen z latinského „felicitas“ (štěstí).
Zvenčí se první modely od starších a vzácnějších čtyřistapadesátek příliš nelišily. Boční lišty na předních blatnících zdobily patřičné nápisy, „žraločí“ maska chladiče byla jinak shodná s posledními exempláři starší řady, kterých se stihlo zrodit pouze 1.010. Felicia ale dostala modernější palubní desku, trojice přístrojů v čele se středovým velkým rychloměrem už se nenacházela v samostatné kapličce, byla plně integrována. Změnil se také vnitřek „budíků“, bílý podklad s černými čísly vystřídala opačná kombinace. Uzavíratelnou odkládací schránku před spolujezdcem měly už 450.
Čtyřdobý zážehový kapalinou chlazený řadový čtyřválec s rozvodem OHV podélně v přídi zůstal totožný. Škodovácká klasika objemu 1089 cm3 dávala díky dvěma spádovým karburátorům Jikov 32 SOPb rovných 50 koní, tedy 36,8 kW v 5500 otáčkách. Točivý moment vrcholil hodnotou 74,5 N.m při 3500 min-1. Normované údaje na desetiny nepředstavovaly tenkrát nic neobvyklého.
Chladicí systém dostal přetlakovou zátku, rekonstrukcí prošla i čtyřstupňová přímo řazená převodovka a listové pero zadní nápravy, stále příčné, bylo zesíleno. Základ podvozku s rozvorem 2,39 m nadále tvořil vpředu rozvidlený páteřový nástavný rám s centrální rourou doplněnou o příčníky. Minimálně 930 kg těžká (nebo lehká?) Felicia jela 130 km/h při devítilitrové spotřebě benzinu, používala samozřejmě na všech kolech bubnové brzdy. Standardní třicetilitrová nádrž ale vyžadovala častější návštěvy čerpacích stanic.
Auta klasické koncepce s textilními střechami měřila na délku 4065 mm, byla 1600 mm široká a 1380 mm vysoká. Dal se na ně koupit i bílý laminátový hardtop. Plátno s ním bylo zaměnitelné, při jeho výrobě v Kovoně Karviná byl použit nástřik směsi sklolaminátových vláken s plnivem do formy. Pevná střecha, která vážila pouhých 27 kg, umožňovala celoroční provoz. Z dnešního pohledu se to zdá být absurdní, ale půvabný kabriolet sportovního střihu mnohdy sloužil jako rodinné auto, i když na zadní lavici mnoho místa nebylo, pořád šlo o uspořádání 2+2. Nebyl to tedy roadster, jak se mnohdy mylně uvádí... Autodružstvo v Praze 10 v Ruské ulici dokonce později nabízelo méně půvabnou tmavou střechu z kovu (samozřejmě i pro starší vozy) a úpravu zadních míst, takže v inzerci označovalo „svou“ Felicii jako „čtyřsedadlovou“. Je nutno tento údaj brát s rezervou... Do zavazadelníku se sice vešlo 320 l, ale muselo se pamatovat na nižší užitečnou hmotnost 300 kg.